Hallo? Nej, jeg kender ingen, der hedder sådan.
Jeg kan ikke huske samtlige 100 kunder hver aften. Hvad spiser han?
Jeg husker folk ud fra deres bestillinger, ikke deres navne.
Farsbrød? Så kender jeg en med kartoffelmos -
og en med ostefritter, pocheret æg og løgringe.
Han kan ikke lide kartofler? Kan du ikke give mig dit nummer?
Hvis jeg ser ham, beder jeg ham om at ringe til dig. Jeg lover. Godt, farvel.
180 høj. Mørkt hår.
Jeg kan ikke huske nogen farsbrød, der svarer til den beskrivelse.
Sidste gang fik han svinekoteletter. - Vi har efter sigende byens bedste.
Har du smagt dem? - Nej.
Hvorfor ikke? Er du religiøs? - Har du set ham eller ej?
180 høj, mørkt hår, svinekoteletter...
Han var her i går. Han bestilte to gange koteletter.
En med kartoffelmos, en med grønne bønner.
Han var åbenbart sulten. - Han spiste ikke dem begge to.
Han og kæresten spiste en hver.
Kom til sagen. Du skal ikke tale udenom.
Har du en anden?
Hvem er hun?
Jeg håber, I begge to falder døde om.
Du kan give ham de her nøgler. - Hvad skal jeg sige til ham?
Sig, han er et røvhul!
Taxi!
Hej, har han hentet nøglerne? - Nej, ikke endnu.
Må jeg bomme en cigaret? - Ja.
Jeg har selv rullet den. - Tak.
Er du okay? - Ja.
Det er længe siden. Jeg ryger kun, når jeg er stresset.
Så drop bekymringerne og undgå lungekræft.
Var hun pæn? - Hvem?
Pigen, han var her med.
Hun så da meget pæn ud. Hun var ikke lige min type.
Men smag og behag, ikke?
Jo...
Hej. - Hej.
Jeg trænger til at snakke med en.
Tror du, han henter nøglerne? - Jeg ved det ikke.
Nogle har nøgler liggende her i årevis. Andre i et par dage eller uger.
Hvad er hovedreglen? - Det er, at nøglerne bliver i krukken.
Hvorfor beholde dem? Smid dem ud. - Nej.
Det ville jeg ikke kunne nænne. - Hvorfor ikke?
Hvis jeg smed nøglerne ud, ville dørene være lukket for altid.
Og det burde jo ikke være min afgørelse. Vel?
Jeg søger vel bare en mening med det.
Ud fra hvad jeg har kunnet observere -
er det nogle gange bedst ikke at vide noget.
Og andre gange er der ingen mening med det.
Der er en mening med alting.
Tag nu mine tærter og kager.
Sidst på aftenen er ostekagen og æbletærten altid væk.
Det er ferskenkagen og chokolademoussekagen også næsten.
Men der er altid en hel blåbærtærte tilbage.
Hvad er der galt med blåbærtærten? - Intet. Folk vælger bare andre ting.
Det er ikke blåbærtærtens skyld. Der er bare ingen, der vil have den.
Vent...
Giv mig et stykke. - Med is?
Øjeblik.
Sådan. Velbekomme. - Tak.
Den er slet ikke dårlig. - Virkelig?
Du skulle smage den. - Nej, jeg har min egen.
Vil du fortælle mig historierne bag de andre nøgler?
Hvorfor det?
Jeg tænkte bare på, hvordan de mon er havnet her.
Vælg en.
De tilhørte et ungt par for nogle år siden.
De var så naive at tro, at det ville vare evigt.
Hvad skete der?
Livet. Forskellige ting. Tid.
Det er stort set altid, hvad der sker.
Måske fandt en af dem en anden. - Måske falmede kærligheden.
Hvad med dem her? - De tilhørte en lille, gammel dame.
Hun lagde dem til sin bedste ven. Jeg så hende aldrig mere.
Hun var rimelig gammel, så jeg går ud fra, at hun er død.
Hvad med dem her?
De nøgler tilhørte en ung fyr fra Manchester i England.
Han drømte om at løbe hvert eneste maraton i landet. Først det i New York.
Han ville skrive om sine oplevelser, men endte med at drive en café.
Senere gav han dem til en russisk pige -
der holdt af at samle på nøgler og se på solnedgange.
Desværre holdt hun mere af solnedgange end af nøgler -
og endte med at forsvinde ud i en.
Hvorfor tog du ikke ud og ledte efter hende?
Da jeg var barn, tog min mor mig med i parken og sagde -
at hvis jeg for vild, skulle jeg blive ét sted. Så ville hun finde mig.
Virker det? - Næ.
Hun for vild, engang hun ledte efter mig. Mere is?
Nej tak. - Er du sikker?
Du er sent på den.
Det sædvanlige?
Nej tak.
Må jeg få mine nøgler tilbage? - Ja, selvfølgelig.
Så har I klinket skårene?
Tak.
Elendige møgkamera.
Hallo! Stop det der. I må gå udenfor.
Bland dig udenom! - Nu slapper du af!
Ud med jer!
Ud!
Hallo, du har ikke betalt!
Må jeg få en serviet? - Hvad skete der? Slog han dig?
Nej. - Jamen hvad så?
Jeg blev overfaldet i tunnelbanen. - Bor Svinekotelet ikke heromkring?
Jo. - Hvorfor var du så med tunnelbanen?
Jeg havde brug for lidt tid til at forberede mig.
Jeg ville stå af efter et par stop.
Pludselig var jeg havnet i Bronx.
Interessant måde at forberede dig på.
Jeg har aldrig været god til konfrontationer.
Nogle kan lide det.
Jeg kan ikke.
Er du kommet noget til? Skal vi ringe til politiet eller sådan noget?
Nej.
Nej, han slap ikke væk med ret meget.
Og jeg gav ham et los i kuglerne. - Det gjorde du da vel ikke?
Hør, hvad er der sket med dig?
Jeg spiste for meget chokolade i dag.
Hvad er der galt med dit kamera? - Aner det ikke. Det driller bare.
Det forhindrer jo ikke tyverier. Vel? - Nej.
Ikke rigtig. Men jeg kan godt lide, at det er der, fordi...
Det er lidt ligesom en dagbog for mig.
Nogle aftener ser jeg båndene igennem. Og så undrer jeg mig over -
hvor meget jeg ikke har bemærket, som er sket lige for næsen af mig.
Du må have mange bånd.
Jeg beholder ikke dem alle sammen. Så sær er jeg heller ikke.
Kun højdepunkterne.
Må jeg se? - Ja.
Kom herom bagved.
Hun efterlod et sæt nøgler og forsvandt den aften.
DAG 1 NEW YORK
Hvordan siger man farvel til en, man ikke kan leve uden?
Jeg sagde ikke farvel.
Jeg sagde ikke noget.
Jeg gik bare.
Den nat besluttede jeg at tage den længste vej over gaden.
"Kære Jeremy. Som du kan se af det her postkort -
er jeg nu i Memphis i Tennessee."
"Det tog mig lang tid at nå hertil. Og jeg ved ikke, hvor længe jeg bliver."
"Om dagen arbejder jeg i en diner."
"Jeg har svært ved at sove, så jeg har også taget et job som bartender."
"Det er lidt en bule, men det giver gode drikkepenge."
"Det er udmattende at have to job. Men så er jeg da beskæftiget."
"Og det får mine tanker væk fra ham."
DAG 57 1800 KM FRA NEW YORK
Hej, du. - Hej, Sandy. Er du på vej hjem?
Lad mig sige det sådan her... Jeg er den, der er skredet.
Gid jeg kunne smutte. Den fyr ved baren. Jeg tror aldrig, han går.
Nå, du mener Arnie. Tænk ikke på ham. Han har nok bare glemt klokken.
Hvis du skal gå, så få ham til at skrive under på regningen. Han får på klods.
Sidder han her altid så sent? - Altid.
Bare vent og se. Hav en god aften. - Tak, i lige måde.
Her er din regning.
Kun otte? Jeg kunne have svoret, at jeg havde fået mindst ni.
Nej, kun otte.
Har du noget at skrive med? - Ja.
Jeg synes ikke, jeg har set dig før. Er du ny?
Jeg begyndte her forleden aften.
Har du et navn? - Lizzie.
Lizzie?
Nå, men det har været en fornøjelse at lære dig at kende, Lizzie.
Hvad mener du? - Du får mig ikke at se mere.
Hvordan kan det være?
Jeg har ikke rigtig nogen grund til at komme her mere.
I aften var det sidste gang, jeg drak.
Nemlig.
Så giv den her til Travis.
Og sig til ham, at jeg sender ham en check.
Det er til dig. - Tak.
Farvel.
Hej... Nå, hej. - Har du en tvillingesøster?
Nej. Gid jeg havde.
Godt, at jeg ikke har en tvillingebror. En af mig er rigeligt.
Jeg skal bare have en wienerschnitzel med grønne bønner.
Okay. Det skal du få.
Hold op med det der! Det er et spisested, ikke et diskotek.
Hvorfor knokler du sådan? - Jeg prøver at spare op til en bil.
Hvor skal du hen? - Ikke noget bestemt sted.
Jeg vil bare køre, indtil jeg løber tør for steder at køre hen.
Gid det var mig. - Her er dine byttepenge.
Gem dem til en Buick. - Tak.
Hej... Vent, hvad laver du her? Hvad laver du her?
Jeg er ude at fejre. - Hvad fejrer du?
At det er sidste aften, jeg drikker.
Han generer dig vel ikke? - Han trænger vist bare til at snakke.
Pudsigt. Han vil normalt aldrig snakke.
Han lægger ikke an på dig, vel? - Nej, det er vist ikke sådan noget.
Synd. Han burde finde sig en kvinde. - Er han ikke gift?
Det er lige det, der er problemet. Han tror stadig, han er det.
Åh nej.
Hej, Travis. - Dejligt at se dig, Sue Lynne.
Jeg ved aldrig, om du mener det. Jeg skal bare låne toilettet.
Skal jeg købe en øl først? - Hold dine penge for dig selv.
Har du et øjeblik? - Vi har ikke noget at tale om.
Arnie?
Ja?
Jeg ved, det ikke rager mig.
Men har du nogensinde overvejet at skære ned?
Om jeg har overvejet det?
Hvad er det?
Den gruppe, jeg af og til er med i -
har det her system.
Efter et møde får de nye lov til at komme ned -
og tage en hvid jeton.
Man tager den som symbol på sin intention -
om at forblive ædru.
Og hvis man falder i og drikker igen...
...kan man komme tilbage og tage en ny jeton.
Den her er for 90 dage.
Så langt nåede jeg. En gang.
Se alle de hvide jetoner, Lizzie.
Jeg er kongen af de hvide jetoner.
"Kære Jeremy. Jeg har tænkt over det, Arnie fortalte om jetonerne."
"Man må fokusere på noget andet for at blive sit misbrug kvit."
"Hvis jeg var misbruger, ville jeg vælge blåbærtærte som jeton."
Skriver du til kæresten? - Nej, det er bare til en, jeg kender.
Hvorfor ringer du ikke?
Nogle ting virker bedre på skrift. - Mener du det?
Hvad laver du?
Jeg lyttede til det, du sagde forleden.
Så jeg prøver at skrive et brev til min kone.
Vi taler ikke så meget sammen mere, så nu vil jeg prøve din metode.
Randy.
Er det Memphis Bar & Grill? Alle tiders. Hør her.
Måske kan du hjælpe mig. Jeg leder efter en, der hedder Elizabeth.
Ja, det ved jeg, men jeg ringer ikke for at bestille noget.
Arbejder der en, der hedder Elizabeth?
Elizabeth. Elizabeth. Ja, Elizabeth. E-L-I-Z-A-B...
Ikke? Godt, tak. Tak.
Det er Jeremy. Ja. Jeg troede aldrig, jeg skulle høre din stemme igen.
Jeg fik dit postkort. Det lyder nok sindssygt -
men jeg har opsporet hver eneste Memphis Bar & Grill. Der er mindst 90.
Jeg ville bare sige tak.
Jeg savner dig. Jeg troede aldrig, jeg ville høre fra dig mere.
Det er ikke dig, vel? Nej, jeg ved godt, du ikke kender mig.
Men du hedder Elizabeth? Jeg ville bare...
Jeg ville bare sige hej og tale med min ven.
Ja. Nej, jeg vil ikke bestille grillkylling.
Tak. Tak, fordi du lyttede.
Farvel.
Din store nar!
Jeg vil snakke med dig. - Lad os gå ud...
Jeg vil snakke med dig lige her!
Føler du dig som en rigtig mand nu? Føler du dig rigtig stor og stærk?
Du kunne have slået ham ihjel. - Man skal holde sig fra andres koner.
For fanden, Arnie. Vi er separeret.
Jeg bor ikke sammen med dig mere. - Jeg er fandeme stadig din mand!
Nej. Det er du ikke længere. - Hvad er jeg så?
Du er intet. Du er luft for mig.
Sue Lynne, jeg beder dig. Du må ikke gøre det mod mig. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så højt. Bare giv mig lidt mere tid...
For fanden, Arnie! Du er nødt til at give slip på mig!
Jeg kan ikke klare det mere.
Jeg vil starte på en frisk og få mig et arbejde.
Vil du få dig et arbejde? Du behøver ikke noget arbejde.
Ikke med alle dine mænd. Bare begynd at forlange betaling.
Dit røvhul!
Dit lede røvhul!
Din skiderik! Jeg er færdig med dig. Hører du? Jeg er færdig!
Jeg er færdig med dig! Det er forbi! Så fat det dog!
Sue Lynne, jeg sværger. Hvis du går ud ad den dør -
slår jeg dig ihjel.
Og hvad så?
Arnie, tag den nu med ro. Du må ikke gøre det.
Det er forbi!
Det er for meget.
Næ, nej.
Du sparer jo op til en bil, ikke?
Du skal ikke køre rundt i en eller anden smadderkasse.
Så politiet stopper dig, fordi den ikke kan klare et syn.
Tak.
Vent...
Du glemte dem her.
Dem kan du bare smide ud.
"Politiet sagde, det var en ulykke. Han kunne intet se og skred ud."
Giv mig en vodka.
Det er min første drink i seks år.
Jeg har ikke rørt det stads i seks år.
Hallo, alle sammen. Lad os udbringe en skål for Arnie Copeland.
Han var landevejenes vogter -
og vores friheds forkæmper.
Det smager godt nok afskyeligt.
Men ingen drikker det for smagens skyld, vel?
En til.
Cheeseburger.
Whisky.
Det er ikke min. - Det er Arnies regning.
Hvad skal jeg med den?
Sætte den i glas og ramme?
Travis vil gerne have, du betaler den.
Travis?
Hvorfor giver du mig den?
Det er Arnies regning, ikke min. Hvorfor giver du mig den?
Han var din mand. Eller betyder det ikke noget?
Han er død!
Hvis du vil have dine penge, så ring til hans advokat. Giv ikke mig den!
Du er godt nok strid. Guderne må vide, hvad Arnie så i dig.
Jeg hader dig, Travis!
Jeg hader dig!
Lizzie, sørg for, at hun kommer godt hjem. Af sted med dig. Af sted.
Sue Lynne?
Klokken er mange.
Lad mig hjælpe dig hjem.
Jeg var 17 år, da han stoppede mig.
Stangberuset.
"Har du drukket, unge dame?"
Så jeg smilede.
Og slog smut med øjnene.
Hvem skulle have troet, at vi ville blive gift?
Forelsket i en strømer -
og fanget i den her gudsforladte by.
Han var så vild med mig.
Jeg følte mig kvalt.
Så vi prøvede at drikke os tilbage til kærligheden.
Men det gav aldrig mening næste morgen.
Så jeg stak af.
Og hver gang jeg kom tilbage-
var han her. Og han var stadig vild med mig.
Ved du hvad?
Jeg dagdrømte om, at han døde.
Jeg tænkte, det var den eneste måde, jeg kunne slippe af med ham på.
Du må have hadet ham.
Jeg hadede ham ikke.
Jeg ville bare have, at han skulle give slip på mig.
Og...
Nu hvor han har gjort det...
...gør det mere ondt end...
...noget som helst andet i hele verden.
Det var her, vi mødte hinanden.
Lige her.
Jeg hørte, at du havde et andet job om dagen.
Jeg sparer op til en bil. - Nu rejser jeg fra byen.
Så jeg vil afslutte nogle ting. Arnies regning lød på $800.
Du kan give dem til Travis, så gælden kan komme ud af verden.
Jeg giver Travis dem i aften. - Han falder måske død om af chok.
Jeg vil bede dig om en tjeneste.
Vil du hænge hans regning op?
Så de ikke glemmer ham lige med det samme.
"For Sue Lynne var det at forlade byen nok som at dø."
"Gad vide, hvordan folk mon ville huske Arnie."
"Når man er død, er der kun folks minder om en tilbage."
"Vi er blot nogle punkter på en regning."
"Jeg begyndte at få postkort fra hende jævnligt."
"I stedet for at ringe til fremmede besluttede jeg at skifte strategi."
"Det var trættende at skrive det samme igen og igen."
"Men det var det værd, hvis bare ét nåede frem til hende."
"Jeg har altid følt, at jeg kunne fortælle dig alt."
"Vedhæftet er en regning til minde om vores tid sammen."
"Hvordan mon du husker mig?"
"Som pigen, der spiste blåbærtærter?"
"Eller som pigen med det knuste hjerte?"
DAG 185 6300 KM FRA NEW YORK
Ruller du stadig selv dine cigaretter?
Vil du have en? - Ja.
Den smager anderledes. - Jeg har haft den i lommen for længe.
Synd, man ikke må ryge på cafeer. - Man må ikke ryge nogen steder.
Du burde have lavet lidt om. Det ligner næsten sig selv.
Jeg har ikke kunnet finde nogen stole, der passede til bordene og fliserne.
Det burde ikke være så svært. Måske ledte du de forkerte steder.
Måske er du bare sentimental.
Du ser smuk ud. - Jeg begynder at ligne min mor.
Hellere det end at ligne din far. Jeg har set billeder af ham.
Har du stadig nøglerne?
Ja. Jeg husker altid det, du sagde om ikke at smide dem væk.
Om ikke at lukke dørene for evigt. Jeg husker det.
Nogle gange, selv om man har nøglerne -
kan dørene stadig ikke åbnes. Kan de vel?
Selv om døren bliver åbnet, er den, man søger, der måske ikke alligevel.
"For nogle år siden havde jeg en drøm."
"Den begyndte om sommeren og sluttede, da det blev forår."
"Derimellem var der ulykkelige nætter og lykkelige dage."
"De fleste af dem blev tilbragt på den her café."
"Og så en aften gik en dør i, og drømmen var forbi."
Jeg må af sted. Jeg skal flyve i morgen tidlig.
Tak for smøgen.
Jeg troede ikke, du ville være her. - Hvorfor kom du så?
Jeg ville vel bare se, om jeg kunne huske, hvordan det føltes.
Farvel, Jeremy.
Farvel, Katja.
DAG 251 9000 KM FRA NEW YORK
Cocktails?
"Kære Jeremy."
"Jeg har altid været fascineret af kortspillere."
"De satser alt på deres intuition og held."
"Gad vide, om jeg ville kunne gøre det."
"Eller om jeg ville gå ud."
Gider du lige?
Leslie, satser du på at opgradere Jaguaren til en Rolls-Royce?
Aloha, giv tjeneren drikkepenge. - Jeg giver aldrig drikkepenge.
Hvad mener du med det? - Harlan kan selv betale sine folk.
Du kan ikke være både nærig og heldig. Ikke i det lange løb.
Værsgo, min pige. Det er fra mr. Aloha derovre.
Han betaler mig tilbage. Han ved det bare ikke endnu.
Dit held er lige sluppet op. Hvem spiller blindt?
"Efter mange timers arbejde på et kasino ryger ens tidsfornemmelse."
"Og jeg ved aldrig, om det er dag eller nat."
"Men i det mindste har jeg ikke længere svært ved at sove."
"Det er gået over."
Hvad har du tilbage, skattepige? For det er, hvad jeg satser.
1820.
Har du en god hånd, Aloha? For ellers er du færdig.
Du er færdig.
Du har altså en god hånd.
Vil du slå en handel af? - Giv mig et tilbud.
Hvis du tager 600, og jeg tager 1000, spiller vi om resten.
Så vil jeg have mere. Jeg har lyst til at spille.
Så hvad vil I have? - Han vil spille. Giv kort.
Nu ønsker du nok, du havde taget de 600, hvad?
Bliv nu ikke for kæphøj. Hjerter fem er stadig i bunken.
Helt ærlig... - Vi har alle lov at drømme, Aloha.
Pøj, pøj med det. - Giv mig nu det kort.
Hvordan gjorde du det? Jeg sværger, at det ikke var snyd.
Kom til farmand.
Måske en salat. Det ville da være sundt, ikke?
Men jeg kan nok ikke få det ned. Alt det, der skal tygges og sluges.
Måske nogle æg. Protein, ikke?
Hvordan skal de være? - Sømmet fast til gulvet.
Du kan også slå dem ud på mit hoved, så de kan dryppe ned.
Beth...
Hvorfor går jeg ikke bare ind og spørger dem?
Hvem låner mig en tusse, så jeg kan komme ind i spillet igen?
Sam, kom nu. Det er jo mig.
Hvorfor kan du ikke give mig dem i forskud?
Jeg overfører dem til dig igen inden for et døgn. Du vil ikke mærke forskel.
Ja? Så rend mig i røven.
Hård aften? - Det kan man roligt sige.
Hvordan er du havnet her? - Med bus.
Hvorfra? - New York.
Tog du helt hertil fra New York i bus? Det lyder frygteligt.
Jeg tog faktisk en hel del. - Du må være vild med busser.
Jeg ville købe en bil, men det er ikke nemt at spare op.
Hvor meget har du? - $2100-2200.
Du, Beth?
Jeg har et forslag. - Hvad går det ud på?
Jeg har brug for et indskud.
Der er en i Vegas, jeg kunne ringe til, men det vil jeg ikke.
Jeg kan vinde det spil. Jeg spiller bedre end nogen af dem.
Hvis du giver mig en chance, kan jeg gå ind og blanke dem af.
Hvor meget skal du bruge? - Dine $2200 ville være nok.
Og når jeg vinder -
får du pengene tilbage plus 1/3 af min gevinst.
Hvad hvis du taber?
Hvis jeg taber, får du min bil. Det er en splinterny Jaguar.
Så hvad der end sker, har du din røv dækket her fra til Houston.
Giv mig lige et øjeblik. Der har været en lang aften.
Jeg er sulten. Giv mig et øjeblik. - Tag dig god tid og nyd din mad.
Det er skidekoldt.
Jeg gør det.
Nå, hvem har vi her? Jeg troede, du var halvvejs til Vegas nu.
Jeg tænkte, jeg ville lade dig betale min benzin.
Jeg hæver igen.
500.
En eller anden dag må en af os kunne gå med.
Vink til mig, når det sker.
Jeg hæver.
Jeg går med.
Hvor meget har du der? - 1535.
Der kan jeg ikke være med.
Jeg ved ikke, hvad der er værst. Det søde smil eller den grimme skjorte.
Jeg er med.
Hej...
Hvad skete der?
Bilen er din. Men du må give mig et lift.
Hvor skal vi hen? - Til Vegas.
"Hun sagde, at nogen i Vegas kunne hjælpe hende."
"Men hun lod ikke til at have travlt med at nå frem."
Leslie, sover du?
Nej. Det kører rundt i hovedet på mig med gamle pokerhænder.
Hvad med dig? - Det samme.
Bortset fra det med poker. - Hvad tænker du på?
Bare nogle ting, der skete i New York.
Ham i Vegas, der kan give dig pengene...
Er han din kæreste?
Nej. Der har jeg ikke været så heldig. Jeg har haft et par stykker -
men ingen, jeg kunne bede om noget, og da slet ikke penge.
Nu tænker du på, hvem ham i Vegas er, men du vil ikke spørge.
Nej. Det er ikke så vigtigt.
Det er min far. Han lærte mig at spille poker.
Han lærte mig at regne odds ud, da andre børn lærte at tælle.
Han fortalte folk, at jeg troede, det tal, der kom efter ti -
var knægt.
Så jeg kan bede ham om penge og alt muligt, men...
Jeg gør det ikke.
"Stol på alle, men tag altid af."
Det var det bedste råd, min far gav mig.
Det betyder, at man aldrig skal stole på nogen.
Hvis du kan læse folk... - Hvorfor tabte jeg så?
Fordi man ikke kan vinde altid. Man kan slå andre spillere, men ikke held.
Nogle gange læser man folk rigtigt, men gør det forkerte.
Fordi man stoler på dem? - Fordi man ikke kan stole på sig selv.
Pis.
Der er ingen, jeg gider snakke med. - Ingen?
Hvor har du det her nummer fra? Det er tredje gang, jeg har fået et nyt.
Lad mig dog være. Hold op med at ringe.
For fanden... Beth, tag den for mig.
Hvad skal jeg sige? - Sig, at de har fået forkert nummer.
Hallo? Undskyld, du har fået...
Hvorfra?
Okay.
Okay. Er du sikker?
Okay. Tak. Farvel.
Det var fra et hospital i Vegas.
De sagde, at din far er indlagt. Og at han ligger for døden.
Rend mig.
Den mand ligger sgu altid for døden.
Det er et trick. Han har brugt det før.
Han siger, han må se mig, før han dør. Jeg er hoppet på den så tit.
Det var en fra hospitalet, ikke ham. - Og hvad så?
Tror du ikke, han kan betale en for at ringe?
Helt ærligt. Er der nogen, du ikke stoler på?
Han må virkelig gerne ville se dig, hvis han finder på den slags.
Du er helt syg for at spørge mig om noget. Hvad?
Jeg har ikke sagt noget. - Jeg kan se på dig, hvad det er.
Du vil spørge: "Hvad hvis han virkelig ligger for døden?"
Hvad hvis han gør?
Sagen er den, Beth, at jeg er ligeglad.
Han kan være levende eller død... Jeg er pisseligeglad.
Det er løgn.
Jeg går ikke derind. Jeg kan ikke. Hvad hvis jeg går derind -
og han bare sidder der med sine lallevenner og spiller gin rummy?
Eller får fjernet et modermærke? - Du ved jo godt, det er alvorligt.
Nej, det ved jeg ikke, og det gør du heller ikke.
Gør mig en tjeneste og gå derind. - Skal jeg? Hvorfor skal jeg?
Fordi du er en udenforstående. Han kan ikke såre dig.
Kom, gør det nu.
Godt.
Det gør mig ondt. Vi forsøgte at ringe, men vi kunne ikke få fat i dig.
Han var... Du skulle være kommet noget før.
Har han fået dig til at sige det? Hvad betaler han dig?
Kors... Hvis du er så god til at læse folk, kan du så ikke se det på mig?
Leslie, han er død.
Du lyver.
Beth, jeg kan ikke give dig bilen.
Hvorfor ikke? - Fordi bilen...
Bilen var min fars.
Han vandt stort en dag i et hold'em-spil på Riviera.
Næste dag gik han ud og købte den. Han var pavestolt af den.
Indtil jeg en dag stjal nøglerne og en time efter stjal bilen.
Jeg ved ikke hvorfor. Måske ville jeg bare se, hvordan han ville reagere.
Om han ville anmelde det og få sin datter anholdt.
Han gjorde noget endnu bedre. Han ventede, til han fik min adresse.
En dag kom der et bud med en kuvert til mig.
Det var registreringspapirerne på bilen.
Han overdrog den sgu til mig.
Så jeg vil køre i den bil, til den falder sammen.
Eller indtil jeg selv gør.
Hvad så med mig?
Beth, jeg sagde jo, at jeg tabte alt på Harlan's, ikke?
Jo.
Det var ikke helt rigtigt.
Jeg ryddede hele bordet, Beth.
Jeg slog benene væk under dem.
Kortene kom, som jeg forudså. Jeg læste de andre helt rigtigt.
Jeg vandt alle deres penge. - Så du løj for mig?
Måske ville jeg ikke dele. Måske ville jeg bare se, hvor godtroende du var.
Måske ville jeg bare have selskab.
Det er en lang køretur, Beth.
Jeg ville ikke køre alene.
Nej. $3500 er mit bedste tilbud. - $3000.
Jeg skal have $3500. Beklager. - $3200.
Vi kan gøre et bedre køb et andet sted.
Held og lykke med det. - Tak.
Ikke se dig tilbage... - Jeg vil have den bil.
Ikke til den pris. Vi kan få den til $3000, når vi er ved min bil.
Jeg tror ikke, han giver sig. Og det er den bil, jeg vil have.
Har du da intet lært af mig? Du må holde op med at tage folk på ordet.
Måske skulle du begynde på det.
Du er håbløs. - Det er du også.
"Kære Jeremy. Jeg har lært, at man ikke skal stole på folk."
"Heldigvis bed det ikke på mig."
"Vi kan have brug for at spejle os i andre -
så vi kan finde ud af, hvem vi selv er."
"Og for hver gang kan jeg lide mig selv lidt bedre."
"Elizabeth."
Nøglecafeen.
DAG 300 NEW YORK
TIL LEJE
Har du stadig åbent? - Ja, ellers var jeg her jo ikke.
I har vist byens bedste tærte. - Hvor har du hørt det?
Den slags rygtes.
Vil du indenfor? - Det er koldt.
Hvad laver du herude? - Jeg trængte til lidt frisk luft.
Sid ned.
Er den her plads ikke reserveret? - Jo, til dig.
Vil du have noget at spise?
Ja. Jeg er skrupsulten. Hvad kan du anbefale?
Hvad med en bøf? - Det lyder godt.
Med pomfritter? - Eller kartoffelmos.
Vil du have halvt af hver?
Jeg tager pomfritter til bøffen og kartoffelmos ved siden af.
Så gerne.
Finder du ud af noget om mig?
Der er noget anderledes over dig. Men måske er det mig, der har ændret mig.
Hvor er nøglerne? Gemmer du dem ikke længere?
Vi giver dem tilbage til deres ejermænd. Vil du have dine?
Jeg har ikke brug for dem mere.
Hvad med dine nøgler?
Jeg har smidt dem ud.
Tak for i aften, Jeremy. - Vi ses i morgen.
Jeg var her, den aften jeg tog af sted. Men jeg gik ikke ind.
Jeg vidste, at hvis jeg gik ind -
ville jeg stadig være den gamle Elizabeth.
Og det ville jeg ikke være.
Velbekomme.
Er de stadig urørt sidst på aftenen? - Ja, mere eller mindre.
Hvorfor bliver du så ved med at lave dem?
Jeg vil gerne have en stående, hvis nu du skulle komme forbi.
Kan du huske den sidste aften, du var her?
Du spiste nærmest en hel tærte.
Virkelig?
Jeg kan huske, at jeg blev fuld og havde tømmermænd næste dag.
Ikke andet?
Nej, ikke andet.
Har du ikke et bånd, jeg kan se?
Jo. Men jeg har set det så mange gange -
at farverne er forsvundet. Det er næsten ikke til at se på.
Det var vist en interessant aften. - Ja, det var det.
Jeg har aldrig før set en pige grovæde sådan.
Sådan her?
Nej, mere sådan her.
Det er en god tærte.
"Det tog mig næsten et år at nå hertil."
"Det var alligevel ikke så svært at krydse den gade."
"Alt afhænger af, hvem der venter på en på den anden side."